Amikor az 1980-as évek a végéhez közeledtek,
a Castlevania trilógia úgy ragadt meg bennem, mint egy klasszikus.
Egyben tartalmazott akció és horror elemeket és a platform játékok mesterműve volt.
Ezután jöttek a 16 bites gépek és sose gondoltam volna hogy lehet jobb is.
1991-ben Castlevania átalakult az új Super Nintendóra.
De ez nem csak Castlevania 4 volt. Ó dehogy. Ez Super Castlevania 4.
És kiérdemelte ezt a címet.
A grafika és a zene egyszerűen golyó robbantó.
A horror és vérfagyasztó hangulata a régi játékoknak,
most már olyan mint egy séta a parkban a Gondos bocsokkal.
Ezúttal, tényleg féltem.
Akkoriban ez volt a legnagyszerűbb játék intro.
Ahogy a köd bejárja ezt a sírkövet, olyan mintha a szobát is körbelengné.
És persze itt a játék.
Ó igen. Erről beszéltem. A grafika hűen bemutatja hogy mit is tud a Super Nintendo.
Egyik pálya sem hasonlít a másikra és a részletgazdagság bámulatos.
Amikor először játszottam észre se vettem azt a koponyát a háttérben,
és ha elég közelről nézed láthatod hogy denevérek röpülnek ki belőle.
Aztán a pálya amikor a háttér pörög, 3D-s érzetet kelt.
Aztán a pálya ami veled együtt forog miközben az ostorodon lógsz,
úgy összezavar amilyet még nem éreztem játékban.
De a legnagyobb előnye, a legfontosabb fejlesztés amit elértek, az az irányítás.
A nehézség és lassúság eltűnt. Mostmár folyamatos és tökéletes.
Tudsz ütni fel, le és minden irányba.
Ez 8 irány amerre ütni tudsz.
Ha lenyomva tartod a gombot és használod a D-padot, trükközhetsz.
Nem sok értelme van, de eléggé király.
Azzal hogy minden irányba tudsz ütni, képessé tesz hogy leüsd az ellenfelet a levegőben is.
Nem is említve, ha ugrasz tudod irányítani, hogy hova érkezz.
Guggolva is tudsz menni. Az irányítás tökéletes.
És ez a lényeg, az irányítás. Érzed az irányítást.
Olyan mintha Simon bármit meg tudna tenni. Még a Moonwalk-ra is képes.
Mintha te lennél Simon, és te uralnád a játékot.
Ez azt jelenti hogy a nehézséget nem a nehéz, lassú irányítás okozza,
hanem ezúttal az igazi kihívás...
A legtöbb esetben.
Ahogy a történet halad, ez többé-kevésbé az első játék felújítása.
Néhány rajongó kicsit csalódott, hogy nincs játszható szereplő,
és visszatér az első stílusához, de én így jobban szeretem,
egyszerűen előre.
Szeretem újra játszani, és minden nap csinálnám.
Az utolsó pályán, mind a három NES játék zenéjét játssza,
mintha visszaemlékezne egy Nintendo játék, egy másik Nintendo játékra.
Ez az. A tökéletes Castlevania játék.
De mi lesz a következő? Van egy sorozatunk, egy előzetesünk és egy felújításunk.
Melyik irányba megy ezek után a játék?
Ebben az esetben az elvárásom a csillagos egekben van és alig várom a Castlevania 5-öt.
És itt kezdődik a csalódottságom, és úgy halad lefele egy lejtőn,
mint a kutyaszar a csúszós szakadékba.
Kinyitottam a Nintendo Power-t és ott volt. Castlevania Dracula X.
Ezt hangosan is ki kell mondanom.
Castlevania Dracula X...
Azon gondolkodom miért nem hívják simán Castlevania 5-nek?
Erre visszatérek később,
de csak én tudom az eredeti japán verzió címét:
Gonosz Dracula Kastélya X - A vér rondója.
Csak bogozd ki a nyelved.
Az eredeti verzió a PC-Engine-en ismeretlen volt Amerikában, amég meg nem jelent PSP-n.
A Super Nintendo verzió olyan mint egy olcsóbb másolat,
de szerintem jól megy a sorozathoz.
Ebben a részben egy új Belmontot irányítasz, Richter-t.
Ő nem annyira tapasztalt az ostorral,
ismét csak egyenesen előre tudsz ütni, egy hatalmas esés az előzőhöz képest.
Speciális fegyvereket dobni a lépcsőn, ismét kicsit trükkös mert a D-padot kell használni.
Nem úgy mint a legutóbbi játéknál, ahol az R gombot kellett használni,
ezúttal visszatérünk az NES irányításhoz ahol a FEL + Támadó gombot használtuk.
Tudsz hátraszaltózni is, ami jól jön, néha.
De legtöbbször elég bajod van az unfair kihívásokkal.
A távolságok amiket át kellene ugranod, pontosan olyan távoliak,
hogy csak akkor tudod megcsinálni, ha a legszélről ugrasz, épp hogy még le nem esel.
A frusztráció ebben a játékban visszatért, teljes kibaszott erővel.
Minden pályához kitartás kell, és mindig imádkozol egy sertésszeletért.
A végső harc Drakulával lehetetlen.
Kibaszottul lehetetlen.
Nem elég hogy Drakula átváltozik az ördöggé ami gatyát visel,
de még platformokon is ugrálnod kell.
Akárhol is állsz, egyetlen ütés, lelök és meghalsz.
A Dracula X egy gyengébb játék, így nem ér fel a mesterművel, a Castlevania 4-gyel.
Tehát még mindig keresem. Hadd magyarázzak meg valamit.
Nem engedhettem meg magamnak több rendszert egyszerre, plusz játékokat is vennem kellett,
tehát kihagytam a PlayStationt és a következő Nintendot szereztem be,
biztos voltam benne, hogy ugyanúgy ahogy a Super Nintendo lenyűgözött,
a Nintendo 64 is ugyanezt fogja tenni a következő Castlevania-val.
Felkészítettem a golyóimat, hogy ismét szét fognak robbanni a gyönyörtől.
Két új játék lett:
Egyik simán Castlevania a másik Castlevania - A sötétség hagyatéka
Mindkettő ugyanabban az évben jelent meg és ugyanabban a stílusban mint a Mario és a Zelda
a Castlevania is tett egy lépést a 3D felé.
A grafika jó a Nintendo 64-hez képest, de nem voltam elragadtatva,
mert ez a 3D-s korszak kezdete és még nem voltak elég gyakorlottak benne.
Ez egy keveréke a réginek és újnak.
Mivel a két játék nagyon hasonló, csak erről beszélnék.
Ha bármelyik másik játékról beszélek azt a következő évben teszem,
mert ez az utolsó Castlevania játék amivel újonnan játszottam,
lezárva a személyes megemlékezésemet, a tapasztalataimmal.
Választhatsz két szereplő közül, Reinhardt és Carrie.
Reinhardt ostort használ. Az irányítás nehézkes.
Nem tudom mi ez, de olyan mintha a Castlevania-t 2D-ben csinálták volna.
Nem tudom miért, de más játékok jobban működnek.
Inkább Carrie-vel megyek, mert ő lövést használ, aminek kicsit nagyobb a hatótávja.
De most egy iskolás lánnyal játszok? Itt már semmi sem úgy néz ki mint a Castlevaniaban.
Ebben a játékban karokat kell meghúznod, hogy kinyiss kapukat.
Amikor a karhoz érsz megkérdezi hogy: "Működteted a mechanizmust? Igen vagy nem?"
Miért kell ezt megkérdezni? Valószínűleg meg akarom húzni a kart.
Mi a másik lehetőségem? Csak nézem a rohadt hátteret?
Az ellenség egy vicc. Egy Frankenstein szörny ami láncfűrészt használ?
Mi? Csontvázak motorokon?
Ez a játék 1862-ben játszódik. Volt már egyáltalán motor akkor?
A zene, szar. Csak szar. Csak hallgasd.
Ez szar. Nincs is zene.
Az irányítás ami elrontja az egészet.
Kapaszkodsz ezeken a lépcsőkön és amikor megpróbálsz felmászni csak előre-hátra mozog.
Tudni akarod mi a legrosszabb ellenség ebben a játékban?
Medúza fejek? Nem. Lépcsők? Nem. Víz? Nem.
Ezúttal maga a kamera.
Sosem a megfelelő szögből mutatja, hogy mit csinálsz.
Arra megy amerre akar.
Oké, most olyan helyen vagyok, ahol egy falat kellene felrobbantani,
két tárgy felhasználásával.
Meg kell találnom a két tárgyat, összerakni hogy létrejöjjön valamiféle robbanó anyag.
Az egyik Mandragóra, a másik Nitro.
Nálam van a Mandragóra és próbálnám felvenni a Nitrot,
de azt mondja a kettőt nem tudom vinni egyszerre, mert felrobban.
Oké, akkor azt hiszem egyesével kell vinnem. Nem probléma.
Oké, odavittem a falhoz a mandragórát, és szerintetek?
Fogalmam sincs, hogy hogyan tudom letenni.
Nincs lerak vagy eldob lehetőség, semmi ilyen.
Próbáltam berakni ebbe a szemétledobóba a falon, de még mindig zárva van.
Aztán találtam a szobrot ami beszél hozzád.
Először azt hittem hogy tippeket ad,
megmondja hogy mit tegyél a nitroval és a mandragórával,
de úgy tűnt hogy semmi értelme,
aztán kiderült hogy olyan sorrendben kell beszélnem a szobrokkal
ahogy az eszközöket használom.
Ennek semmi értelme,
mintha vízcsappal beszélnék, hogy használjak dinamitot hogy leromboljak egy épületet.
De amúgy, a szobrokkal való beszéd se működik.
Az derült ki hogy a nitrot kellett volna előbb idehoznom,
de miután nálam ragadt a mandragóra nem tudtam mit tenni.
A játéknak vége. Milyen nagy hiba.
Csak mert kihagysz egy tárgyat nem hagy folytatni.
Nem tudom mi mást tegyek csak arra tudtam gondolni hogy újra kezdjem az egész játékot
és ezúttal biztosan a Nitrot vegyem fel először.
Pontosan ezt tettem. Az egészet előről kezdtem, visszatértem a kastély közepébe,
és itt van a Nitro először. Visszamegyek a falhoz újra.
Ó, francba. Ez robbanószer!
Ez azt jelenti hogy nagyon lassan kell menned, és nem érhetsz semmihez.
Még ugranod sem szabad.
Franc!
Anyád!
És ez akármikor megtörténik, visszajutsz a mentési helyre.
Ó anyám. Végtelenségig tart.
Olyan unalmas.
Miután fél óráig hihetetlenül lassan mentem, eljutottam a falig.
Most végre nálam a nitro, igaz?
Mi a fasz?
Még mindig nem tudom használni? Nem tudom mit kéne tennem!
Az élet szívás.
Folytatjuk...
- Sub by Dolfin - dolfinthereal@gmail.com